CU 14 ANI ÎNAINTE
Nu vreau
Nu pot.
Asta e părinte?
Se poate termina în sfârșit?
Nu putem decât să ne rugam, d-nă. O'Connor.
Cum merge?
- E foarte nervoasă părinte. - D-na. Flynn.
Totul o să fie bine.
Dar nu pot, părinte.
Nu vreau.
Nu vreau să știu.
Să nu intervenim în ce a planificat Dumnezeu pentru noi.
Tu și soțul tău sunteți oameni buni.
N-ai de ce te teme.
E băiat?
Pot să-l văd?
Vreau să-l văd.
Cred că e mai bine să nu-l vezi, d-nă. Flynn...
În circumstanțele astea.
Trebuie să-l văd.
Michael, spune-i.
Spune-i că trebuie să-l văd.
E creatura Domnului, părinte.
Nu cred, d-nă. Flynn.
Cu toate astea ridică scutul credinței,
cu care vei fi în stare să îndepărtezi flăcările dușmanului slăbit.
Iartă-mă părinte.
Ce suntem dacă vom continua să dăm vina pe copii?
Gata.
Gata, părinte!
Doamne, prin puterea ta, salvează-mă.
Nu e vina lor, părinte.
Fă-l să tacă.
E timpul să ne acceptam soarta, părinte.
Gata.
... prin puterea ta, apără-mi cauza.
ORAȘUL CIUMEI
Tata.
Ai rădăcinile într-un loc anume
sau sunt risipite în jurul acestui pustiu sterp?
Tot o mai blochezi?
Pe cine să blochez?
Pentru că dacă e așa, am văzut destul și sunt gata să mă întorc în oraș.
Jess, ești capabilă să ai un singur gând neexprimat?
Am avut unul.
Oricum, nu-i vorba de rădăcini, ci de a petrece vremea ca familie.
Îmi amintesc ca sigur era un loc idilic pe aici pe undeva.
Ce, vreun fel de oraș?
Iată-le, ruinele.
Perfect, să mergem.
Excursie la ruine.
Grozav.
Trebuie să fiu cinstit, nu cred că-s multe de văzut aici, dr. Monohan.
Nu mă înțelege greșit, e frumos aici.
Dar nu ai ce face.
Puteai să rămâi în Anglia.
O mulțime de lucruri de făcut acolo, sunt sigură.
Stai puțin, e soarta ta să nu călătorești în afara țării, nu a noastră.
"Tot ce ne trebuie e aici."
Adică nu ești admirată pentru cunoștințele de afaceri externe, nu-i așa?
Ai cam generalizat puțin, nu crezi?
În Europa e altfel.
Ne place să explorăm și să înțelegem alte culturi și asta
chiar dacă sunt încă în epoca neagră.
Nu că ne-am afla într-un vid complet.
Orașele sunt locuri astrale unde întâlnești oameni noi și interesanți
nu-i așa, Jessie?
Cunoscându-o pe Jessie de trei zile greu ai autoritatea
de a arunca cu adjective ca "interesant", așa e?
Te-a luat cu fiori?
E al naibii de rece aici.
Incalzeste-ma.
Încep să reconsider permisiunea de a veni cu noi.
Nu ești tu cel care a crezut că ar putea-o calmă pe Jessica?
De fapt mulțumită tatălui tău am intrat în această zonă a psihologiei.
Da, am auzit deja povestea asta.
Suntem cam singuri aici, tata.
E neatins.
Aș putea să ne văd stabiliți într-o cabană aici.
Focul în șemineu, o sticlă de vin...
și nimic altceva decât fiecare încălzindu-l pe celălalt.
Ai niște gumă?
Da... scuze.
E undeva acolo. Ia-o.
Nu cred că mergem pe drumul potrivit.
Se pare că navigația merge foarte bine.
Ar trebui să-l lași pe Robin să se uite.
Ăsta-i destul de dur, Jessica.
Mă gândeam la unitatea familiei în viitor, Annette.
Priviți.
Lasă-mă să vorbesc cu el, dr. M. O să rezolv problema curând.
Amintiți-vă, americani,
sunteți într-o țară străină și va reprezentați țara.
Așa că trebuie acționat cu demnitate și respect.
Scuză-mă?
Ce mai faci?
V-ați pierdut, nu-i așa?
Nu suntem chiar pierduți.
Vorbești galeză?
Da, galeză, bineînțeles.
Aceștia sunt americani.
Dacă veniți cu mine, o să vă duc la un loc cald și uscat.
Apoi puteți lua autobuzul dimineața.
Mulțumesc. Trebuie să ne întoarcem în seara asta.
Domnule.
O să vă fie mai bine cu mine.
Cred că o să ne încercăm șansa.
Suntem aici.
Serios?
De ce?
Nu știu. Cred că instinctul.
Jess, poți să-l lași un minut și să vii să mănânci?
E prea rece și pute aici.
Da, sigur e ceva ciudat în aer.
Nu e chiar așa idilic cum ți-ai putea aminti, dr. M.?
Ce-i aici?
Carne de vită și varză.
E cam clișeu, dar de fapt nu arată rău.
Frumos, Annette, noroc.
Îmi dai niște apă, te rog?
Acum că avem un minut...
- Îi dăm drumul. -... am vrea să discutăm despre întâlnire.
Trebuie să purtam rochii ca miresele adevărate?
Molly în rochie. O să fie grozav.
Aducând discuția la lucruri mai importante...
când ne întoarcem la hotel, vreau camera mea.
Poți împărți camera cu sora ta. N-o să mai aveți ocazia să petreci timpul împreună.
Asta-i intenționat.
Poate că nu acum, Jerry.
Scuză-mă. Vorbesc cu tata.
Jessica!
Îmi pare rău Annette, dar mica ta încercare de a juca vacanța familiei fericite
luând un picnic frumos aici, s-a cam dezumflat
datorită faptului că mi-a înghețat fundul și miroase ca dracu' aici.
Nu-i chiar un moment Hallmark.
Jess, de ce trebuie să fii mereu așa o javră?
Du-te dracu'.
Potoliți-vă, amândouă.
Amândouă? Ea e cea care m-a făcut javră.
Încă ai probleme mentale serioase.
Asta-i puțin sub centură, copilă.
O să mă asigur că o să-ți înregistrez plângerea la mama mea adevărată.
- Jessica! - Nu trebuie să fii așa egoistă.
Nu-mi spune ce să fac, micuța psihopată.
- Tata! - Destul.
Molly trebuie să-și schimbe din nou doctoriile.
Am spus, destul.
Toată excursia asta e ratată!
- Jess, tu ai început teatrul... - Mă duc eu.
Nu înțeleg de ce ar veni cineva aici.
Poți să-ți ții gura închisă pentru mai mult de 5 secunde?
Nici măcar să nu-mi vorbești, Molly.
Ești dezechilibrată chimic și complet irațională.
Îmi dați voie să vorbesc liber, dr. M.?
Permisiune acordată.
Vorbesc doar ca un observator,
dar se pare că sunt niște probleme aici.
Robin, vreau să fie clar.
Da, Jerry?
Excursia asta trebuia să fie despre unitatea noii familii, un fel de legătură?
- Jessica te-a invitat... - E impulsivă, așa e.
acum, întrucât ești în excursie,
aș aprecia mai mult efort din partea ta.
Încercarea de a te amesteca.
Fetele trebuiau să o cunoască pe Annette,
nu un englez oarecare.
Și dacă aș fi în locul tău, nou sosit în mijlocul tensiunii de ani din familie,
aș încerca probabil să stau de-o parte cu berea mea,
și mi-aș păstra opiniile pentru mine.
De ce ești așa o javră?
Du-te dracu'.
A mers bine.
Hai să plecăm de lângă ciudații ăștia.
Jessica!
Asta e.
Când ne întoarcem, o să rămâi în casă.
Asta dacă ne întoarcem, având în vedere că ultimul autobuz e în 5 minute.
Ce?
Stai!
Oprește!
Ne întoarcem la hambar?
Cel puțin are un acoperiș.
Sau să-l găsim pe fermierul căruia i-a plăcut de Molly.
Ar putea fi o potrivire din rai.
Încă un cuvânt, Jessica...
Și ce?
Crezi că a fost ideea mea să venim aici?
Am putea la fel de bine să mergem.
Nu e nimic aici.
Toată lumea e de acord să ne îndreptam spre singurul semn de civilizație?
Te simți bine, dr. M.?
Pari puțin obosit, colega.
Sunt bine, Rob.
E supărat, asta-i tot.
Rahat! Ați văzut asta?
- Ce s-a întâmplat? - Urgențele. Aduceți medicii!
- Vorbesc serios. Am văzut ceva. - Ce?
Ceva ca un copil, sau ceva de genul ăsta.
- Ești terminată, javră mică. - Du-te dracu'.
Tata, cum de eu nu am halucinații spontane ca Molly?
Gata! Las-o în pace pe soră-ta.
Nu-mi pasa de ce spune.
Vă spun, credeți-mă, am văzut ceva.
Ciudat.
Ce e ciudat?
O mașină franțuzească.
Cu plafonul plin de bagaje.
Parcată în mijlocul pustietății.
Și e descuiată.
Cel puțin e un adăpost.
Faceți-vă confortabil, o să stăm aici.
Dacă nu e cumva vreun motel după colț, așa-i dr. M.?
Lumina ar putea fi cel puțin o casă de vreun fel.
O să mă duc să verific.
Nu știu ce să zic.
Odată ce-și fac efectul, o să fiu bine.
Nu trebuie să așteptăm.
O să plec acum.
Soarta te ține aici.
Vin cu tine.
Nu.
În niciun caz.
Vreau să mă duc cu el.
Dacă se întâmpla ceva? E mai bine să fim doi.
Jess, poate fi periculos.
Dar du-te Robin.
Mă întorc imediat, colega.
Mulțumesc.
Ce?
Auziți ceva ciudat?
Da.
Vocea ta.
Știi ceva? Du-te dracu' cu toate astea.
Jessica!
Al dracu' spate.
Aveți grijă la înjurături.
Las-o să plece, dragule. Nimeni sănătos la cap nu se pune cu ea.
Niciodată, niciodată.
Data viitoare sta acasă.
Putem discuta în mașină?
Ar fi trebuit să-i pun microcip.
Adică, cine-i Robin asta oricum?
Robin!
Stai!
În regulă, draga mea?
Pune-ți mâinile în jurul meu, acum.
Vă spun, am văzut ceva ciudat acolo.
Molly, a fost doar vreun animal.
Nu cred că a fost un animal.
Să rămânem la gândurile pozitive până se întorc Jessica și Robin.
Jur, așa a fost toată săptămâna.
O tortură.
Am văzut și mai rău.
O să-ți spun ce cred.
Surioara ta are probleme mentale.
Nu a vrut.
E doar personalitatea ei deranjată.
O are de la mama.
Îți spun.
Dacă mă supăra ceva, sunt ăștia săriți de pe fix.
Odată am ieșit cu o fată, nimic serios,
doar ne distram.
Dar când mergeam la bar intra în dispoziția asta
în care doar se zgâia la nimic ca și cum era în transă.
Spuneam "Alo? E cineva acasă?"
Nimic.
Pentru un timp era altcineva.
Nici măcar nu știa ce face.
Nebună de legat.
Ce s-a întâmplat?
I-am dat papucii, nu?
Toată lumea a crezut că m-am pus cu nebună.
"Ce se întâmpla dragule?"
Ca să fiu cinstită, n-am înțeles un cuvânt
dar se pare că ai lăsat-o pentru că se zgâia.
Ești un dur.
Așa e.
Să nu uiți asta.
E ca în camping, știi,
când începi să spui povești cu fantome lângă foc
și termini prin a te speria mai mult decât amenințarea reală ar putea.
Imaginația are un fel de a merge în locuri întunecate.
N-a fost imaginație.
Nu spun că a fost.
E mai bine să nu fii în situații ca asta,
sfârșim prin a ne speria unul pe celălalt.
O să râdem de astea mâine când o să fim
într-un bar frumos și călduros, undeva.
Să ne întoarcem în mașină.
Da, e chiar rece.
Așa e.
Să sperăm că e cineva acasă.
Și că au telefon.
O să vorbesc cu cineva de la compania tatei să ne trimită o mașină.
Să fie două.
Alo?
E deschisă.
Nu putem intra așa, nu?
Stai în spatele meu.
Cineva a fost aici.
Fără glumă, Einstein.
Am putea să ne petrecem timpul singuri.
Aici?
De ce nu?
E aproape romantic.
Haide, una repede.
Nu cred.
Cum zici.
Alo?
E cineva acolo.
Ce faci?
Ar trebui să mă duc după ei.
Tata, te rog.
Nu-s circumstanțele ideale să lași două doamne singure
mai ales după ce Molly a văzut vampirul acolo.
Mulțumesc că mă iei în serios, Annette.
Măcar mergem spre el?
De unde știm?
Nu știm.
Alo?
- Acolo. - În regulă.
Stai!
Ține pasul.
Robin.
Robin?
Isuse.
Puteai să mă aștepți, măgarule.
Nu-ți fă griji. Am crescut pe lângă tipii ăștia.
Sunt oameni buni.
În regulă?
Ca să fiu cinstit, suntem puțin pierduți.
Avem nevoie de un telefon.
Sunteți singuri?
Am pierdut ultimul autobuz spre casă.
Ceilalți sunt sus pe drum.
Ceilalți?
Întreaga familie e acolo.
Mai bine veniți cu mine acum.
O să mă duc după ceilalți imediat.
Unde să venim cu tine?
Jess.
Mai bine vii cu mine, iubire.
Nu-mi place să vă văd cum va risipiți.
- Ce-a spus? - Cred că o să mergem.
Trebuie să veniți cu mine.
Să n-o atingi.
M-aș putea descurca cu amândoi.
Dar mă mulțumesc cu unul.
Nici măcar să nu te gândești să ne urmărești, ciudatule.
Nu vreau să-ți fac rău.
E mai bine. O să înțelegi.
Oprește-te!
Pentru binele tău, oprește!
Stați aici și încuiați ușile.
Ți-am spus să stai în nenorocita de mașină!
Ar trebui să stăm împreună. E destul de rău, Jerry.
Încuiați ușile. Dacă apare altă mașină, faceți din mâini ca si cum...
Nu prea e trafic pe aici, tata.
Devii irațional. Te rog, nu pleca.
Treci în mașină și încuie ușile. Acum!
Nu vreau să-ți fac rău.
Oprește-te, pentru binele tău.
O să înțelegi.
Nu vreau să-ți fac rău.
Or să te găsească.
Ai încredere, te vor găsi.
Mai bine vii cu mine.
Bine, faci cum vrei, dar te vor găsi.
Jessica!
Pariez că dr. Gerald te-a cucerit cu excursia asta.
Te gândești mai bine?
O să fiu mai fericită când vom fi cu toți în siguranță, împreună.
Am un sentiment trist că puteam aștepta o vreme.
Molly, ce s-ar fi putut întâmpla?
N-am vrut să te sperii.
Părinții tăi sunt pe aici?
Mulțumesc.
Ai auzit asta?
Ce?
Molly, oprește-te, te rog.
Molly.
Ce-i asta?
Ai auzit?
Suna ca un plânset sau așa ceva.
Nu-mi place asta.
Tata!
Jessica!
E doar suflarea vântului.
Trebuie să fie.
Bine.
Să ne întoarcem la mașină.
Indiferent cât de mult vrem să mergem după ei,
suntem singurele puncte de referință pentru Jerry, sora ta și Robin.
O să încerc să mă culc.
Da.
Și eu.
Nenorocitule.
Nu poți rămâne aici, tinere.
Cine ești?
Sunt Sheila.
Bunica lui Rosemary.
Mai bine vii cu mine.
Stai.
Nu te du.
Ce dracu' e asta?
Te rog, lasă-mă... lasă-mă să plec.
Pleacă dracu' de lângă mine!
Du-te!
Ar trebui să văd dacă Rosemary e trează.
Rosemary?
Uită-te la tine.
Ai fost rănit.
Destul de rău.
Am fost împușcat.
Pleacă.
Pe aici?
Te-ai amestecat în treburile altora?
Eram cu cineva.
Cu niște oameni.
Eram într-o mașină, cred.
Să nu ne prostim.
Ar trebui să te așezi.
Se pare că nu te-ai jucat corect cu ceilalți copii.
Mereu se termina cu lacrimi.
Stai jos și o să văd dacă Rosemary e gata să apară.
Nu, nu cred că înțelegi.
Trebuie să aduc ajutoare.
Nu vorbi prostii.
Tot ce ai nevoie e să stai jos.
Vezi, Rosemary e foarte rușinoasă în preajma străinilor.
Toți sunt.
Nu-i poți învinovăți.
Nu trebuie să forțezi.
Trebuie să vină de bună voie.
Nu cunosc nicio Rosemary.
Tot ce știu e că trebuie să sun la poliție.
Ascultă ce spui.
Ce vorbe prostești sunt astea despre oameni împușcați?
O ceașcă de ceai e ceea ce-ți trebuie.
Unde suntem?
Am nevoie de un telefon.
Pot spune uitându-mă la tine că nu ești de pe aici.
Prin locurile astea, oaspeții au mai mult respect față de gazde.
Respect?
Se numesc maniere.
Sunt doar nerăbdători.
Știi cum sunt copiii.
Devin geloși.
Mă duc să văd dacă Rosemary e gata.
Tată!
Jessica!
Sincer, nepoata asta a mea.
E cam puturoasă câteodată.
Iat-o.
Vino și stai jos draga mea, și fă cunoștință cu oaspetele nostru,
sămânța curata de afară.
Vei fi fericit să afli că a trecut de vârsta aceea.
Nu ai de ce să te temi.
Cu ajutorul celor de afară ca tine ne putem conduce orașul prin greutăți.
Copiii sunt neliniștiți în seara asta.
Bineînțeles, sunt foarte protectori.
Nu au încredere în străini.
Poți înțelege asta.
Nimeni nu vrea să fie luat din casa sa,
și din familie.
Ascultă-mă.
Cine vrea biscuiți?
Acum voi doi o să vă cunoașteți.
O să plec...
Și nu-ți fă griji, e fată cuminte și are vârsta.
Vă rog opriți, vă rog.
Trebuie să plec și să-i găsesc pe ceilalți.
Tinere, ar trebui să înveți puțină curtoazie.
Nu vreau să fiu nepoliticos.
Poftim.
Îmi pare rău că te-am dezamăgit, dragă.
N-o să fie în noaptea asta.
Avem unul!
E aici.
Avem unul!
E aici!
Avem unul!
E aici!
Avem unul...
E aici!
Pleacă.
Pleacă!
Prindeți-l!
Pleacă!
Prindeți-l!
Vă rog nu mă omorâți. Vă rog.
Vă rog. Fac orice. Vă rog.
Oamenii mă caută.
Vă rog, încetați. Vă rog.
Rahatul naibii.
Îmi pare rău că te-am făcut javră.
Am meritat-o.
Unde-i tata?
Nu știu.
A plecat să te caute.
Annette?
E moartă.
Robin?
E mort.
Trebuie să scăpăm de aici acum.
Dar în ce parte?
Ai auzit asta?
Avem nevoie de un telefon.
Răspunde-mi.
Trebuie să ne ajuți!
Mă auzi?
- E cineva? - Te rog, ne poți ajuta?
Alo.
O să sparg nenorocita asta de fereastra dacă nu-mi răspunzi.
Uite.
Ce e cu cheile?
Pot fi în contact?
Bate la ușă.
Deschide-o.
Haide. Pot fi oriunde.
Să verificăm cealaltă cameră.
O să mă duc sus.
Nu ne despărțim.
Cum spuneai, pot fi oriunde.
Dacă vezi pe cineva care arata puțin ciudat,
folosește asta.
Ce faci aici?
Trebuie să pleci.
Avem nevoie de cheile mașinii.
Noi? Cine mai e aici?
Sora mea.
E jos și e și ea înarmată.
Or să se întoarcă acasă oricând.
Copii psiho?
Nu de copii trebuie să-ți faci griji.
Nu plec fără cheile de la mașină.
Ai o șansă mai bună afară.
Calmează-te. Totul o să fie bine.
Bravo, Agnes.
Îl ai pe celălalt.
Cred sigur că copiii i-au prins pe ceilalți.
Ce ai pus la cale?
O să mă ocup de tine mai târziu.
Copii.
Mașina stătea doar la marginea drumului.
Și asta cred că-i un loc bun unde să dispară.
Doi poate trei din cei curați au dispărut.
Îi dăm drumul.
Nu fi moale. E curat.
Am încercat și am încercat.
Nu are rost.
Are dreptate, Agnes, nu vrem să riscăm.
Luați-mă de aici, vă rog!
Agnes.
- Haide. - Agnes.
Ce durează atât?
Urcă.
Care-i cel mai rapid drum afară de aici?
Pe pod.
Drumul vă va duce până în oraș.
Fă la dreaptă aici.
La dracu'.
Păzea.
Frumos.
Continua să mergi.
Frumos lucrat.
Mulțumesc.
Nu.
Ce s-a întâmplat? Pleacă.
Nu pot, nu se mișca.
- Nu! - Jessica! Nu!
E o problemă cu mașina.
Nu-i posibil. Mașina merge bine.
E o problemă, ascultă...
De când ești aici?
E greu de spus.
Nu suntem singurele, știm asta.
Spun că încearcă să se curețe de ani de zile.
Să se curețe?
Ăsta-i al treilea.
Planul lor n-a mers până acum dar or să mai încerce
sau cel puțin așa ne-au spus nouă.
Nu.
Nu se poate.
Prefer să mor!
Sunteți bine, acolo?
Subtitrarea: Dorula www.subtitrari-noi.ro/Subtitrari-noi Team